Harry, jeg vil have en forklaring.
Situationen er kompliceret, og Sitex er kun en del af dit imperium...
-Jeg bad om en forklaring! -Vi har kendt hinanden i 40 år.
Hvis du ikke har mere at sige, stiller jeg et mistillidsvotum.
Din mær!
-Du vandt. -Han tabte.
-Han bragte sig selv i suppedasen. -Du er i fjernsynet.
Direktøren for Harte Enterprises, mrs Harte, slås for Sitex-selskabet.
Vi har talt med Harry Marriot, den tidligere direktør.
Jeg er chokeret. Jeg grundlagde olieselskabet Sitex for 40 år siden.
Den løgner! Din farfar opbyggede selskabet. Sluk!
Du har været med til adskillige Sitex-møder.
Tror du, at du kunne klare det alene?
-Mener du det virkelig? -Selvfølgelig gør jeg det.
Gå ikke ind alene, før du ved, at du kan klare det.
-Jeg kan forsøge, men... -Jeg ved, hvad du kan klare.
Jeg har opdraget og uddannet dig. Jeg ved, hvad jeg har skabt.
Hvorfor beder du ikke Robin eller Kit om det?
Selv mit moderøje kan se, at de mangler dræberinstinktet.
-Det k an blive meget farligt. -Slet ikke. Vær nu ikke dum.
Jeg ved snart ikke, Robin. Hun kan give os problemer.
Det gør alle, der fyres fra en bestyrelse, men det klarer vi.
Penge har altid betydet mere for hende, end vi har.
Og nu mister hun alt.
Hun er næsten 80 år. Robin, vi behøver bare at vente...
Hun er en sej, gammel stridshest, så vi må måske skyde hende til sidst.
Hun har mistet grebet. Det bliver en smal sag.
Der står folk parat til at hjælpe os med at overtage firmaet.
-Hvordan beviser vi, at hun er senil? -Hun går for at undgå skandalen.
Ingen må vide, at familien hader hende.
Hallo? Gaye ringer fra London.
Gaye? Vi er på vej til lufthavnen. Jeg ville ringe fra New York.
Kan du give mig en mere detaljeret...
Nej, jeg forstår.
Tak, Gaye. Vi ses i morgen tidlig.
Planerne er ændret. Jeg må tilbage til London.
-Godmorgen, mrs Harte. -Godmorgen, Reg.
Kan du fortælle, hvem det var? Jeg troede, bestyrelsen var pålidelig.
Det værste er, at det var mr Ainsley og mr Lowther.
Robin og Kit...
Jeg troede, at intet mere kunne overraske mig.
En mor vil vel ikke tro, at hendes sønner kan forråde hende.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre. Jeg kunne ikke undgå at høre det.
Du gjorde det eneste rigtige, Gaye. Tak skal du have.
Forresten... Jeg vil ikke have, at Paula-
-får noget at vide om denne ...sammensværgelse.
Javel, mrs Harte.
Hun er næsten 80 år. Vi behøver bare at vente...
Hun er en sej, gammel stridshest. Til sidst må vi vel skyde hende.
Hun har mistet grebet. Det bliver en smal sag.
Jeg har folk parat, som hjælper os med at overtage firmaet.
Det kan blive svært at bevise, at hun er senil.
Hun gør alt for at undgå en skandale.
Ingen må vide, at familien hader hende.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Mr Rossiter er her. -Henry!
-Jeg kommer vel ikke for sent? -Nej da.
-Hvor længe har du hostet sådan? -Hvad er der sket, Emma?
Sket? Ingenting...
Jeg har været din økonomiske rådgiver og beundrer i mange år.
Du er et vanemenneske. Du vil spise frokost, når du bør være i New York...
Jeg vil sælge nogle af mine personlige aktiver.
-Jeg ville bede dig ordne det. -Jo, men...
Tag det roligt, Henry. Jeg har bare brug for lidt kontanter.
Jeg vil sælge nogle ejendomme, lidt smykker-
-og dele af min kunstsamling. Her er listen.
Sæt dig ned, kære Henry.
"Lidt kontanter"! Det her er flere millioner pund værd.
-Syv-otte millioner. Hvad siger du? -Jeg siger, du er vanvittig.
Hvorfor har du pludselig brug for syv millioner pund?
-Du har problemer og siger intet. -Hids dig nu ikke op, Henry.
Jeg har et privat projekt i gang. Jeg går aldrig med smykkerne.
Jeg bryder mig ikke om smaragder. Og ejendommen betyder intet for mig.
Du har brugt så meget tid og kærlighed på din kunstsamling.
Med din hjælp ...og jeg er dig taknemlig.
Det er en fantastisk samling...
Så burde vi opnå en fantastisk god pris for den.
-Vil du ordne det for mig? -Ja, det vil jeg vel.
-Kan du ikke afsløre dine planer? -Hvor lang til vil salget tage?
-En måned. -Udmærket. Se ikke så elendig ud.
-Hvad gør du ved din hoste? -Jeg fik noget medicin af lægen.
Du skal gurgle halsen med det her. Det er en gammel kur fra Yorkshire.
Du er diktatorisk som altid.
Der råder fuldstændigt kaos på anden etage... total forvirring.
Indkøberen skal være på mit kontor om 20 minutter.
Bed mine advokater dobbelttjekke dem her i morgen.
Jeg skriver dem under bagefter.
Dokumenterne skal være uigenkaldelige og vandtætte.
Jeg vil være sikker på, at de ikke kan bestrides ved domstolen.
Folk står parat til at hjælpe os med overtagelsen. Hun vil undgå skandale.
Hvordan beviser vi, at hun er senil?
Jeg havde tænkt mig at blive og se på det nye varehus.
Hvorfor denne interesse for Yorkshire? Kan det skyldes Jim Fairley?
Vær nu ikke latterlig. Vi ses ikke mere.
Det er godt.
Jeg ved ikke, hvorfor du er vred. Hvorfor denne vendetta?
Hvordan kan man hade en familie hele sit liv?
Familien Fairley er farlig. Jeg vil ikke have, du bliver såret.
Sårede de dig?
Du har fortalt mig alt andet, farmor.
-Hvorfor ansatte du så Jim Fairley? -Han var god til sit job.
-Jeg hader ikke Jim personligt. -Bare hele familien!
Jeg vil helst ikke diskutere det emne.
-Hilda! -Jeg har forberedt alt.
Ingen andre er kommet. Mr Robin ringede og sagde, de kommer senere.
-Goddag, miss Paula. -Goddag, Hilda.
-Miss Edwina er på vej. -Pas på med, hvad De kalder hende.
-Hun hedder lady Dunvale nu. -Det er jeg ligeglad med.
Vi skulle have en rolig weekend. Hvorfor inviterede du de andre?
Jeg har fødselsdag i morgen.
-Herligt at være i Yorkshire igen. -Hvorfor tager du ikke en ridetur?
Du godeste, de er her allerede. Jeg er smuttet.
Og jeg må ikke forstyrres.
-Der har vi Kit og June. -Og min kære Robin...
Faster Edwina kørte sammen med dem. De er da ikke på talefod?
De planlægger måske en skummel og desperat sammensværgelse.
Elizabeth kommer selvfølgelig for sent som altid.
-Har hun nogen mand for tiden? -Hun sørger altid for at have en mand.
-Du var selv gift flere gange. -De var ikke yngre, jo ældre jeg blev.
-Du længes sikkert efter din ridetur. -Du mener, at du vil være i fred?
Sig til de andre, at jeg ikke vil forstyrres.
-Henry, det er Emma. -Jeg har de endelige tal.
Det ser godt ud. Det blev til knap ni millioner pund.
Overfør pengene i dag til min checkkonto.
Man har ikke ni millioner pund på en checkkonto! Hvorfor vil du...
-Jeg vil måske ud at shoppe. -Man shopper ikke for ni millioner.
Det komme an på, hvad man vil købe.
-Jeg tænkte, De ville have en kop te. -Hilda! Jeg er jo på slankekur.
Tak. Hvordan går det Deres sønnesøn? Kan han lide sit arbejde?
Han bad mig takke for Deres anbefaling.
Han er en god dreng.
Kit...
Det er dig og mig, mor.
Hvordan skal vi bevise, at hun er senil?
Emma! Hvad laver du dog?
Din klodsede idiot! Det burde de trække i din løn.
Skynd dig nu, mrs Fairley venter.
Kom ind.
-Deres te, frue. -Tak.
-Hvor er Polly? -Hun er syg, frue.
Jeg vil ikke have noget. Du kan gå.
Jeg har vasket tallerkenerne og skyllet grønsagerne.
Jeg har også set til ildstederne, så nu går jeg.
-Hvor tror du, at du skal hen? -Det er min frieftermiddag.
Måske... måske ikke.
-Du skal først pudse sølvtøjet. -Jeg gør det i morgen, mor er syg.
-Lad pigen gå. Hun gør det senere. -Tak, mrs Turner.
Hold op med at snakke om det. Du er ikke for gammel til et lag tæsk.
-En skønne dag løber jeg min vej. -Vær nu stille!
Hvor kan I råbe og skændes, når mor ligger syg ovenpå?
Drik nu jeres te, ellers løber jeg min vej, og hvad gør I så?!
Lav te, Frank. Jeg tager varmedunken op til mor.
Mor?
Emma? Er det dig...?
Så, så...
Du melder dig ikke til flåden! Du er mindreårig.
Hvis jeg vil gøre det, så gør jeg det.
Hold op med at skændes, begge to.
Far, Winston stikker ikke til søs, han snakker bare.
For en gangs skyld tager du fejl. Jeg mener det virkelig.
Godmorgen, mor. Det er smukt vejr i dag.
Det er en klar dag. Jeg kunne se helt til Verdens Top.
Det er klart som krystal.
Tag støvlerne på. Du kommer for sent på arbejde.
-Du ser meget bedre ud i dag. -Ja, John. Jeg bliver snart rask.
Mor, vi ses.
-Jeg elsker dig, Elizabeth. -Jeg elsker også dig, John.
Lige til jeg dør...
-Du kommer for sent. -Jeg læser bare i min gamle skolebog.
Vi behøver penge... ikke bøger.
Vi behøver hver eneste penny til at betale medicinen og lægen.
Kære Gud, gør mor rask.
Pokker stå i det!
Jeg er faret vild i den fordømte tåge. Hvor ligger Fairley Hall?
Har du tabt mælet?
Jeg vil ikke gøre dig noget ondt. Vis, hvor stien er, så går jeg.
Jeg skal selv til Fairley Hall. Du kan følges med mig.
Så lad os gå. Her er pokkers koldt.
-Hvad skal du på godset? -Ordne skorstene og lidt forskelligt.
Godsejeren besøgte mig i Leeds og tilbød mig arbejdet.
-Du er ikke her fra egnen. -Jeg er fra Irland.
Der er der intet arbejde. Hvad hedder du?
-Emma Harte. -Goddag.
Jeg hedder Shane O'Neill ...kaldet Blackie!
-Hvordan er det at bo i Leeds? -Leeds er en rigtig storby.
Butikkerne er fulde af fint tøj, både til damer og herrer.
Tøjet er fint nok til en dronning. Silkekjoler-
-og hatte med fjer og slør.
Smarte strømper, bløde støvler, parasoller og alt, hvad du kan ønske.
Der er godset.
Hellige Maria, Guds moder! Det er det grimmeste hus, jeg har set.
-Kom, jeg er sen på den. -Vent på mig.
Her kommer du slentrende ind! Jeg troede slet ikke, du kom.
-Undskyld, mrs Turner. -Stå ikke der og glo, kom i gang.
Jeg gik hjemme fra til tiden, men det var tåget på heden.
-Hvem er det? -Han skal ordne skorstenene.
Han hedder Shane O'Neill, men han kaldes Blackie.
-Godmorgen, mrs Turner. -Irer? Det kan du jo ikke gøre for.
Du ser stærk ud, og her er der ikke plads til svæklinge.
-Hvordan har Polly det? -Hun har en slem hoste.
-Du må også passe hendes arbejde. -Så går jeg i gang.
Sæt dig først og varm dig. Du kan få en kop varm suppe.
-Vil du have en kop? -Tak, meget gerne.
Red sengene inden frokost og puds sølvtøjet.
Dæk op til morgenmad, og komfurpladerne skal blankes.
Tænd op i kaminen i morgenmadsstuen, og møblerne skal støves af.
Hvad er det for knevren? De forsømmer Deres pligter, mrs Turner.
Den dovne pige burde være i gang nu. Herren driver ikke velgørenhed.
Hun bestiller i forvejen ikke meget. Nå, hvad venter du på?!
Din dumme tøs!
Ondskabsfulde stodder! Det var bare et uheld.
Ser jeg Dem slå hende igen, siger jeg det til hendes far.
Det bliver ikke sjovt, hvis Jack Harte får fat i Dem. Klarer du dig?
Du må være O'Neill fra Leeds. Godsejeren sagde, du ville komme.
Her står, hvad der skal gøres. Du kan forhåbentlig læse?
Godsejeren sagde, du får 15 shilling for en uge plus kost og logi.
Nej, sir. Godsejeren og jeg aftalte en guinea-
-og en guinea skal jeg have.
-Se dig for! -Undskyld, sir.
Ja, tak.
-Godmorgen, Murgatroyd. -Master Edwin, har De det bedre?
Godmorgen. Hvordan har du det, knægt? Går det bedre?
Du må få lidt farve i kinderne. Tag en ridetur i eftermiddag.
Det ville jeg, men mor sagde nej. Skal jeg sige, at De...
Jeg siger det selv. En hypokonder i familien er nok.
Det vil glæde Dem at høre, at en af os vil arbejde i firmaet.
-Hvad skal det betyde? -Sir...
Jeg fortalte Gerald, at jeg vil læse jura... og blive advokat.
-Har De noget imod det? -Nej, bare det er det, du vil.
-Gerald synes at trives på fabrikken. -Bestemt.
Det er glimrende, hvis vi får en jurist i familien.
-Fagforeningerne betyder problemer. -Churchill har ikke en chance.
Han repræsenterer spinderiarbejdere i træsko og sjaler.
Holder man dem nede og lader dem slide hårdt, bliver der ingen ballade.
-Tak, master Edwin. -Det var så lidt... Emma.
Gå tilbage på dit værelse og tag dig sammen!
Godmorgen, frue. Jeg var på vej med morgenmaden.
Vil du bede Murgatroyd om at komme med...
Jeg vil have lidt cognac på værelset som medicin.
Hvis Murgatroyd kunne hente...
Det er lettest, hvis han bare henter flasken og giver mig den.
-Emma, hvad laver du her? -Jeg blev færdig med mit arbejde.
Jeg ville se, hvordan du har det. Far varmer suppen, mrs Turner gav mig.
Den lange vej! Du skulle ikke være kommet.
-Jeg ville se, hvordan du har det. -Jeg har det bedre i dag.
Godt...
-Hej, Blackie. -Arbejder du stadig?
Værsgo, Blackie. Har du tid til en kop te?
I fine huse plejer de at have tjenere til alt. Det her er noget nyt.
Sådan var det ikke tidligere. Den stakkels frue er syg.
Hendes franske kammerjomfru sagde op.
Master Gerald fyrede lakajen, fordi han var uforskammet.
Fortæl mere om Leeds.
Der er masser af moderne opfindelser.
Der er sporvogne. Køretøjer der kører på skinner uden at trækkes af heste.
-I Leeds er der de utroligste ting. -Er der arbejde?
For fem år siden kom jeg og onkel Pat dertil, og nu har vi eget firma.
Vi udfører reparationer og bygger huse til adelen.
Jeg vil være millionær en dag.
Kan en pige som jeg tjene en formue i Leeds?
-Olivia... -Du kære.
-Det var pænt af dig at komme. -Jeg vil jo gerne hjælpe min søster.
-En læge... -Nej.
Her er forfærdeligt, jeg vil væk herfra.
De rige gør, som de vil. Fattige folk regnes for intet, vi er bare pak.
Penge skaber tryghed. Jeg må skaffe penge... masser.
Hvis du rigtig gerne vil have det, så får du det.
Hjælper du mig, hvis jeg kommer til Leeds, Blackie?
Du finder mig på pubben "Mucky Duck". Spørg Rosie, hvor jeg er.
28...
9...
-12... -Kom nu i gang med arbejdet.
Jeg vil vise min arbejdsplan til mrs Wainwright. Hun styrer huset nu.
Du går udenfor din klasse, og det giver kun problemer.
Vi får se.
-Var der noget, du ville tale om? -Jeg har lavet en arbejdsplan.
På den måde bliver det lettere at få alt gjort. Jeg regnede det ud.
Jeg har taget tid på mine opgaver og spredt de større ud på hele ugen-
-og lagt de mindre indimellem.
Jeg er ikke bange for hårdt arbejde, mrs Wainwright. Det er bare det...
Arbejdet er dårligt planlagt.
-Er du den eneste tjenestepige her? -Ja, frue.
Jeg forstår, hvad du mener. Du har lagt mange tanker-
-i dit skema. Gør, som du har tænkt.
Emma, du ser rigtig tilfreds ud med dig selv.
Stå ikke der som en skræmt mus. Du ved, hvordan det går mus, ikke?
De bliver fanget i fælder.
De kan blive slået af en stor, lodden kat...
...med meget skarpe tænder!
Mrs Fairley! Har De det godt?
-Adele, hvad er der? -Jeg behøver ikke din hjælp.
Emma, hjælp mrs Fairley ind på hendes værelse.
-Kommer godsejeren her i dag? -Senere.
Han havde noget at ordne. Jeg passer alt i hans fravær.
Australieren McGill var her igen.
Vi behøver da ikke uld fra Australien, vel?
Vi har fået mange bestillinger.
Forsvind!
-Master Edwin! -Kender du dette sted?
Jeg kender heden bedre end De. Jeg kom ofte på Verdens Top som barn.
-Verdens Top? -Langstone Crags. Sådan sagde mor.
Endnu et af mine hemmelige steder. Lad være med at sige "master", ikke?
-Det er nok med Edwin. -Nej, bestemt ikke.
-De er godsejerens søn. -Her kan vi glemme det.
Du har været så god mod mor. Hun holder meget af dig.
Den stakkels dame...
Jeg husker... Da jeg var barn, kunne vi le så hjerteligt sammen.
Siden er det, som om hun har lukket sig inde i sig selv.
-Far har været så ensom. -Jaså?
Jeg må gå. "Stenansigt" kan ikke forstår, hvor jeg bliver af.
Kalder du ham det? Gerald og jeg sagde altid "Møgfod".
Han slår, hvis jeg kommer for sent. Men han slår mindre nu for tiden.
-Bare rolig, jeg klarer mig. -Det tror jeg gerne.
Emma!
Jeg skal vælge tøj til i aften. Vi får vigtige gæster til middag.
-Du vil være her, ikke? -Ja, frue.
Mrs Wainwright bad mig arbejde i weekenden, så jeg går ikke hjem.
Jeg skal se godt ud i aften.
Den er lidt for bleg til fruen. De skal have noget mere elegant.
Noget, der får folk til at kigge. Jeg ved, hvad De skal tage.
-Den her, men uden roserne. -Så bliver kjolen jo ødelagt.
Nej, det gør den ikke.
Sådan... Diamanthalskæden og øreringene passer godt til.
Jeg kan sætte Deres hår, som jeg så i et blad. De bliver vidunderlig.
Hvad er det?
-Mor har ikke tid til idiotiske dyr. -Jeg rider selv derhen.
Du kan alligevel ikke finde det sted, hvor vi efterlod hunden.
-Jeg ved, hvor det er. -Du ved ingenting!
-Hvad forgår der, Gerald?! -Det er ikke noget særligt.
-Bland dig ikke i det her. -Hvor vover du?! Kom til biblioteket!
-Det er ikke noget... -Omgående!
Nå, Gerald... Kan du forklare din opførsel?
Det er en storm i et glas vand. Vi så en hund ude på heden.
Den sad fast i en kaninfælde. Edwin blev helt ude af sig selv-
-og ville få hunden løs. Jeg lod ham ikke gøre det, og vi skændtes.
Jeg ville ikke have, at Edwin måske kom til skade.
Det var ikke kun det. Hunden havde frygtelige smerter.
Jeg ville sende nogen derhen for at skyde eller befri hunden.
-Han sagde, det var spild af krudt. -Hvor er du modbydelig.
-At lade et dyr lide sådan. -Bliv nu ikke oprevet, mor.
Du kunne blive... syg igen.
Send gårdskarlen hen for at redde hunden.
Går det ikke, skal hunden skydes. Og Gerald...
Hvis jeg ser, at du på nogen måde sætter Edwins liv i fare igen-
-så svarer jeg ikke for følgerne. Edwin...
Edwin... altid Edwin!
Edwin kunne være slået ihjel. Ved du, hvad de gør ved mordere?
De hænger dem, til de dør. Forstår du det?
Emma... Jeg vil gerne ind på mit værelse.
Vær rolig, De må hvile Dem nu.
-I aften... jeg kan ikke... -Det skal nok gå.
-Jeg kan ikke... -Der er længe til.
Lad hende ikke være alene. Bliv der, til jeg kommer.
Mrs Wainwright har sammensat en udsøgt middag, men lidt for fin.
Der skal lidt mere fløde i.
-Kaviaren skal holdes kold. -Annie hakker æg og løg.
Skildpaddesuppe... Jeg skal bruge sherry til den. Stegen er i ovnen.
"Goddag, miss Harte. Hvad synes De om Leeds?"
"Det er en rigtig storby."
Det er virkelig godt ud. Du er en dygtig pige, Emma.
Den ser så enkel ud uden roserne.
Stol på mig, frue. Tag halskæden og øreringene på.
Se nu.
Ja, det er udmærket.
Mrs Fairley, hvad er der? Hvad er der sket?
Vi må væk herfra. Vi må væk, før det er for sent.
-De hvisker... -Hvem?
De er onde mennesker.
Nu må De høre på mig. Prøv at tage Dem sammen.
Gæsterne er her om lidt. De skal tage imod dem, mrs Fairley.
De skal gå ned. De er fruen i huset.
Jeg kiggede ned i hallen, og gæsterne er kommet.
Jeg har fået hovedpine igen.
De venter på Dem, mrs Fairley.
Edwin, må jeg præsentere mr McGill. Edwin er min yngste søn.
Mig en fornøjelse. De ligner hinanden meget.
Gå nu, mrs Fairley. De venter på Dem...!
-Har De sådan et sted? -I Sydney...
Det er ikke altid let at svare ja eller nej.
-Naturligvis. -De er en usædvanlig mand.
Jeg forstår, hvad De mener.
Mine herrer, vi vil overlade Dem til Deres cigarer og skandalehistorier.
Vi følger snart efter, mrs Fairley.
Skål for vort vellykkede samarbejde-
-og for vort venskab.
-En skam, at De snart skal rejse. -Jeg tager til Sydney i maj.
Kommer De måske en dag til Australien?
Deres frue er ikke kun smuk, hun er også underholdende.
-De er en heldig mand. -Ja, det er jeg vel.
Olivia... Undskyld, jeg forstyrrer så sent.
Jeg... vi er blevet meget afhængige af din venlighed.
Jeg var kun glad for at kunne hjælpe.
-Du må være træt. -Nej, slet ikke.
-Jeg føler... -Adam!
Når jeg er færdig med at stryge, ordner jeg mrs Wainwrights tøj.
-Du kan ikke blive ved på den måde. -Det tager en ende en dag.
Jeg har mine planer.
Goddag, mrs Turner. Jeg håber, De giver en kop te.
Blackie!
Se på dig! Du bliver smukkere for hver gang, jeg ser dig.
Jeg vil takke Dem, mrs Turner. Her er lidt til Dem.
Mine yndlingsbolcher.
Her er noget til dig, Emma.
-Hvad er det? -Det er ingenting.
Den er vidunderlig.
Det er bare glas, men farven minder om dine øjne.
Når jeg bliver rig, skal du få ægte safirer.
-Det lyder ødselt. -Penge er til for at blive brugt.
-Hvis man har rigeligt af dem. -Du lyder som en hård Yorkshiretøs.
Teen er færdig, hent kagen.
-Du ser så flot ud. -Forretningen blomstrer.
Inden længe vil jeg bygge mit eget drømmehus.
-Dit Fairley Hall. -Aldrig!
Jeg vil ikke have sådan et mausoleum.
Jeg vil have et smukt hus i palladisk stil med søjler.
Stuerne skal være lyse og luftige, og møblerne...
Jeg vil have Sheratons og Hepplewhites fineste møbler.
Der skal være smukke ting og malerier.
Jeg vil desuden tegne det selv.
-Kan du tegne huse? -Jeg er ved at lære det.
-Jeg går på aftenkursus i Leeds. -Kan alle gå på aftenkursus?
Mrs Turner...
-Frank, hvad er der? -Du må komme hjem straks.
Mor er syg, og lægen er der nu...
-Vær ikke bange. -Lægen er der. Jeg kommer tilbage.
Kære Gud, lad ikke mor dø.
-Emma! -Blackie...!
Kom op foran!
Kom, Emma!
Mor, det er mig. Det er Emma, mor!
Emma... jeg ventede på dig.
-Jeg er her. -Du er en god pige.
Lov mig, at du vil passe på Winston-
-og Frank og din far.
Sig ikke sådan.
-Lov mig det. -Det lover jeg.
Er far der?
Vis mig...
Vis mig Verdens Top...
John...
Verdens Top! John...!
Elizabeth!
-Jeg henter lægen. -Nej.
Hun er fri nu. Det er Guds vilje.
Guds vilje? Der er ingen Gud.
Hvis der var en Gud, havde mor ikke skullet lide så længe og så dø!
Emma!
Da det har behaget Gud i Hans store nåde-
-at kalde vore kære søsters sjæl hjem til sig...
Kære Emma, jeg ved ikke, hvordan det føles at miste sin mor-
-men du skal vide, at jeg tænker på dig. Din ven Edwin.
"Fra A til Elizabeth".
A?
Emma... Det gør mig meget ondt med din mor.
Det gør mig meget ondt.
Det var lusket at stikke af midt om natten uden at sige farvel.
Han skrev et brev. Han er stor og kan klare sig selv.
Der er en ting, jeg ikke forstår.
Hvordan kom han ind i flåden uden min underskrift?
-Er din bror stukket af? -Ja, midt om natten.
-Sagde han, hvad han ville lave? -Winston har altid villet i flåden.
-Han er heldig. -Heldig?
Han ved, hvad han vil, og han var modig nok til selv at bestemme.
-Det ville du også være. -Det håber jeg.
Jeg må ind med urterne til mrs Turner.
Skolen begynder i næste uge, men jeg vil ikke tage af sted.
-Du er snart hjemme igen. -Jeg ville spørge...
Kan vi tage på en udflugt på din næste fridag?
Rosmarin... Det er godt for hukommelsen.
"Husk, dejlige kærlighed..." Det er et citat fra Shakespeare.
Åh, så det er Shakespeare... Tak.
Far, skulle du ikke gå på pubben og tage en øl med vennerne?
Jo, det tror jeg, at jeg vil.
Bare du kunne have fortsat skolen, sådan som læreren sagde.
-Fairleys teglværk er ikke værst. -Det er godt nok til os, mener du?
I seng med dig! Jeg kommer op og putter dig. Vil du have et æble?
Du behøver ikke putte mig mere, men jeg vil gerne have et æble.
Hvad er det, du skriver der? Det bliver man ikke rig af.
Jeg vil arbejde på en avis en dag, måske på Morning Gazette.
Fairleys avis...
-Jeg har det meget bedre nu. -Det er jeg glad for at høre.
Jeg må tage hjem et stykke tid.
-Hvor længe bliver du væk? -Nogle uger. Edwin er her hos dig.
Jeg har instrueret mrs Turner, og Emma passer husholdningen fint.
-Hun er en god pige. -Og tro mod dig, som vi alle er.
Edwin, vent på mig!
-Jeg løb så hurtigt. Jeg dør! -Aldrig!
Vi skal for altid, altid leve på Verdens Top.
-Farvel, kære Edwin. Pas på dig selv. -Det skal jeg. Farvel.
-Farvel, Gerald. -Farvel, moster Olivia.
Jeg følger jeres moster til London og fortsætter derfra til Paris.
Se efter jeres mor. Får I problemer på fabrikken...
Jeg kan passe fabrikken lige så godt som De, far. Vær ikke bekymret.
-Nej. -De trænger til at slappe af.
Husker du sprækken, hvor jeg tabte en shilling? Jeg vil flytte stenen.
Du finder aldrig den shilling.
Vent bare og se.
Det lød, som om der var hult bag stenen.
Det er måske en grotte.
Den bevæger sig. Skubber jeg til den, falder den måske ned.
Vær forsigtig, du kan falde ned.
-Nu mistede du en shilling til. -Hørte du det?
Skub! Den bevæger sig.
Bare lidt til.
Det er en tunnel. Jeg går ind.
Jeg går med. Jeg er ikke bange.
Nogen har været her før os.
-Hvad har du fundet? -Se!
-Her... -Tak.
De gjorde sig det behageligt.
Hvad har du fundet?
Min far?
Han må have fundet grotten for flere år siden.
Jeg gad vide, hvem Elizabeth var...
Emma!
Emma, hvad er der?
Du er sort som en skorstensfejer. Lad os løbe om kap ned til bækken.
-Du løber hurtigere op ad bakke. -Jeg vil ikke engang prøve.
Åh, nej! Kom hurtigt!
-Vi er fanget midt i uvejret. -Vi må skynde os.
-Sk al vi ikke løbe hjem? -Vi må vente.
Du må ikke blive syg, når du lige har fået det bedre.
Vi får lungebetændelse, hvis vi sidder her drivvåde.
Vi må tørre vores tøj. Vi hænger det her ved ilden.
Vær nu ikke dum. Din kjole er gennemblødt.
Gode, gamle mrs Turner...
-Hvordan er det, du ser ud...! -Du får bronkitis igen.
-Vi må tage tøjet af. -Vi kan ikke klæde os helt af.
Gør, som du vil. Jeg vil ikke dø af falsk ærbarhed.
Sådan! Kan jeg se mere respektabel ud? Det er lige så godt som en kilt.
Eller næsten... Se her!
Hvis du tager den her om dig, ligner du en indisk frue i sari.
-De er meget respektable. -Mrs Turners fine dug!
Så meget des bedre. Hvad er du bange for?
Emma, jeg ville aldrig gøre dig ondt. Du er min bedste ven.
Du er min kæreste ven.
Gå nu hen og skift. Tag dugen rundt om dig.
Skift derovre. Jeg laver lidt mad.
Der er kun et krus og en tallerken, men vi har rigeligt med mad og vin.
Det er så koldt.
Der er snart ikke mere brænde.
Hvor længe tror du, vi skal sidde her?
Du fryser.
Føles det bedre?
Emma... Du er så smuk.
Jeg elsker dig.
-Det er forkert. -Jeg vil ikke gøre dig ondt.
Jeg ville aldrig gøre dig ondt.
Jeg ville aldrig skade den, jeg elsker højst af alle.
Elsker du mig virkelig?
Jeg elsker dig.
-Elsker du mig? -Ja!
-Master Edwin! Vi var så urolige. -Jeg havnede midt i uvejret.
De må tage det våde tøj af. Sid ned og tag støvlerne af.
Emma, hvad laver du her? Jeg troede, du var hos din far.
Jeg mødte Emma ude på heden. Hun var bange for at komme for sent.
Det var noget med ...at koge syltetøj.
Jeg mente, det var farligt at fortsætte, så vi søgte i ly.
Bækken var gået over sine bredder. Edwin måtte svømme over med mig.
Annie kommer med varmt vand til Deres bad.
-Undskyld, at jeg glemte kurven. -Jeg sender lidt mad op.
Syltetøj...!
Tjenestefolk og fine folk omgås ikke. Du må kende din plads.
Du træder udenfor din klasse.
Får jeg et kys?
"Dog, når i selvforagt og kval, som smerter-
-min tanke falder ømt på dig."
"Da stiger raskt min sjæl som morgengryets lærke-
-fra den mørke jord med en hymne til himlens port."
De har øget produktiviteten, men mændene er ikke glade.
De behøver ikke være glade, de skal bare arbejde.
Driver De dem for hårdt, kan der ske ulykker.
-Har der været nogen ulykker? -Ikke endnu.
Du bliver en vidunderlig advokat, der forsvarer uskyldige mennesker.
-Det er bare et arbejde. -Det burde det ikke være.
"Jordisk magt bliver guddommelig, når nåde kan krydre retfærdigheden."
-Talen af Shakespeare, som du læste. -Jeg læste den kun højt en gang.
Jeg fik lyst til at læse mere. Jeg læser bøgerne, jeg støver af.
-Du har sådan en smuk stemme. -Jeg prøver at tale pæn... pænt.
Det går ikke at tale sådan som tjenestepige, men en dag...
-En dag? -En skønne dag vil jeg være en dame.
Du er allerede en dame.
Se! Det er til min dame.
Mor! Dejligt at se dig hernede.
-Hørte jeg Edwins stemme? -Nej.
-Du må vente en hel uge på Edwin. -Jeg vil gennemgå regnskaberne.
Ja, hvorfor ikke? Det er en god idé.
Jeg læste i avisen, at du gennemfører forandringer på fabrikken.
-Og hvad så? -Det lyder ikke som forbedringer.
Kritiserer Gazette mine afgørelser? Vi ejer den sprøjte.
Læser jeg mellem linjerne, får jeg det indtryk, at du løber en risiko.
Hør her, kære mor. Tænk hellere på den risiko, din mand løber.
Pudsigt, at hans forretningsrejser falder sammen med din søsters rejser.
Synes du ikke også?
Win... Winston!
-Hvornår kom du? Har du det godt? -Rolig. Jeg har en uges orlov.
-Goddag, far. -De har vist klippet dit hår.
Du ser godt ud.
Du er mand nok til at tage en øl efter maden.
Hvad er der sket?
Hvorfor er lægen her, mrs Turner?
Mr Murgatroyd? Er det Edwin? Har de sendt ham hjem?
Det er fruen. Hun er død.
-Hun havde det godt i går. -Hun faldt ned ad trappen i nat.
Lægen sagde, at hun brækkede nakken.
Lillepigen fandt hende, da hun skulle tænde op i morges.
Hun var stiv som et bræt og lå nedenfor trappen.
Stakkels frue...
Master Gerald sendte bud efter herren, og master Edwin er på vej hertil.
Hvorfor gik hun mon rundt midt om natten?
Der lå knust glas rundt om hende. Et vinglas var gået i stykker.
Murgatroyd fejede det op.
Hun holdt stadig glasset i hånden, og hånden var fuld af størknet blod.
-Hun gik ned for at få en drink. -Det må du ikke sige til nogen.
Hvad der er sket, er sket.
Den stakkels, ensomme frue...
-Jeg har savnet dig sådan. -Det var tragisk, at din mor døde.
Ja. Vi svigtede hende så forfærdeligt... hele familien.
Måske herren, men ikke du.
Du hader min far. Har han været ubehagelig?
Nej, men han er godsejeren. Han ejer ting... og mennesker.
-Han bruger mennesker som ting. -Det er forkert, hvis det er sandt.
-Jeg burde ikke sige sådan om din far. -Lad os tale om noget andet.
Far rejser til Australien i et år. Gerald skal passe fabrikken.
-Og du? -Kom med!
Jeg skal studere ved Cambridge. Jeg har fået en litteraturliste...
Jeg skal ikke afsted straks. Kan vi mødes på søndag?
Du elsker mig vel stadig?
-Ja, jeg elsker dig. -Det er godt.
Hvad er der galt?
Jeg skal have et barn.
Edwin? Får du det dårligt?
-Er du helt sikker? -Ja, helt.
Pokkers også!
Far slår mig ihjel. Hvad vil du gøre?
Mener du ikke, hvad vi skal gøre?
Jo, selvfølgelig mener jeg "vi". Er du helt sikker på det?
Jeg er sikker. Edwin, hjælp mig!
Det har været forfærdeligt ikke at kunne fortælle det til nogen.
Emma, kom med mig.
Hør her... Jeg har hørt, at der er læger...
De kan ordne den slags.
-Vi kan finde en i Bradford. -Ja, det kunne vi.
Vi kunne finde en kvaksalver, der lod mig gå blødende hjem.
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre. Det er en katastrofe!
-Hvad kan vi gøre, Edwin? -Hør her...
I morgen...
Det er... Hvis jeg havde penge, kunne vi rejse væk.
-Jeg må klare mig selv. -Det har jeg ikke sagt.
Det behøvede du ikke. Det ville ikke være passende, master Edwin.
Piger fra arbejderklassen gifter sig ikke med herskabet.
Det er ikke, fordi jeg ikke elsker dig.
Vi er for unge. Jeg skal studere, og far...
Jeg ved det... han ville myrde dig. Jeg må straks rejse herfra.
Jeg ved ikke, hvad skammen vil gøre ved min far.
-Hvornår rejser du? -Så hurtigt jeg kan.
Så dumt, duften af roserne... Jeg kan ikke få vejret.
Ja, det vil jeg gøre. Jeg har sparet 15 pund sammen.
Jeg har kun fem pund, men de kan hjælpe dig lidt.
-Ja, tusind tak! -Jeg vil hjælpe dig på alle måder...
På alle måder? Det var meget venligt.
Emma, se ikke sådan på mig. Prøv at forstå mig...
Jeg forstår det udmærket.
Du ligner en gentleman, men du er mindre værd end mudderet på mine sko.
Jeg vil aldrig se dig mere, Edwin Fairley. Aldrig nogensinde.
Emma, vent! Vent...!